PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN
1953:
Edmund Hillary ja Tenzing Norgay valloittivat Mount Everestin.
Seuraavan 40 vuoden aikana huipulle pyrki vain ammattilaisia.
Joka neljäs menehtyi.
1992:
Rob Hall alkoi järjestää amatööreille opastettuja kiipeilymatkoja.
Seuraavan neljän vuoden aikana Hall vei huipulle 19 asiakasta.
1996:
alalle ilmestyi muita yrityksiä, kuten Fischerin Mountain Madness.
Yli 20 retkikuntaa pyrki huipulle saman kahden viikon aikana.
Kuunnelkaa!
Nelosleiriin on 600 korkeuserometriä.
Reitillä on köydet, eli pärjäätte kyllä.
Kokoonnutaan Yellow Bandin luona.
Maskit päähän ja happi virtaamaan. Onko selvä?
Yksi happipullo maksoi 325 dollaria. -Törkeää.
Perusleirille odotetaan 20:tä ryhmää.
Ihanko totta? -Luvassa on tungosta.
Köysille syntyy ruuhkaa.
Mitä tässä on? -Helenin juttuja.
Koristeita messitelttaan. -Laita ne hiuksiin.
Krakauer lähtee meidän mukaamme.
Veitkö hänet Fischeriltä? -En.
Hyvä, Rob!
Paljonko Krakauer maksaa?
Vain lentonsa -
mutta hän tekee lehteen etusivun jutun.
Hänet kannattaa siis ottaa mukaan.
Jos saat hänet huipulle. -Tietysti saan.
Pärjäätkö? -Kiitos, Guy.
Hei!
Mitä kuuluu? -Hyvää vain.
Voi sinua. -Niin, maha on kasvanut.
Tässä. -Onko kaikki hyvin?
Sinua tulee ikävä.
Mennään, Guy.
Olethan varovainen?
Älä murehdi, kulta.
On kamalaa, kun en voi tehdä mitään.
Teethän sinä. -Mutta...
Mitä?
Joudun odottamaan sinua ja poikaa.
Tai tyttöä. -Niin.
Palaa ennen lapsen syntymää, Rob Hall.
Vaikka läpi harmaan kiven.
Rakastan sinua. -Mene. Muuten alan itkeä.
Heippa.
30. maaliskuuta 1996
Onko siinä kaikki kamat? -On.
Porukka on kai tuolla.
Kenen ryhmässä olette? -Adventure Consultantsin.
Sama täällä. Beck Weathers.
Doug Hansen. -Jon Krakauer.
Se Outside-lehden toimittaja, vai? -Niin.
Kirjoitatko vai kiipeiletkö? -Sekä että.
Kerron sitten, miltä huipulla näytti.
Ei tarvitse. Aion päästä sinne itsekin.
Mitä teet, kun et kiipeile? -Työksenikö?
Puusepän ja postinjakajan hommia.
Oletko tosissasi? -Jep.
Jaatko oikeasti postia? -Kyllä vain.
Postinjakaja kiipeää Everestille. -Toivotaan niin.
Kuulostaa hyvältä.
Noin. -Hän pääsi viimeksi etelähuipulle.
Doug, vai? Aika hyvin postinjakajalta.
Longs Peak, McKinley...
Minä en päässyt McKinleyn huipulle. -Tiedän.
Mistä? -Sehän oli vuonna 1989.
Olet tutkinut taustoja. -Kuten tapana on.
Seuraatte kuuluisia jalanjälkiä:
George Everestin, George Malloryn, Norgayn ja Hillaryn...
Ja Rob Hallin.
Legendoja kaikki. -Näin on.
Adventure Consultants tarjoaa teille -
sanoinkuvaamattoman elämyksen.
Miksi elämystä ei kuvailla esitteessä?
Koska suurin osa siitä on tuskaa.
Varpaitakin voi jäädä matkalle. Mike...
Tähän malliin.
Ihmisen ei ole tarkoitus oleilla jumbojetin lentokorkeudessa.
Eteläsolan yläpuolella keho alkaa tehdä kuolemaa.
Aluetta sanotaankin kuolemanvyöhykkeeksi.
Siksi huipulla pitää käydä nopeasti.
Sehän teiltä onnistuu.
Beck Weathers, Texasin poikia.
Täysiverinen texasilainen.
Mike Groom tuli jo esiteltyä.
Andy Harris on myös Queenstownista. -Itse asiassa Taranakista.
Helen ja muut lähtivät jo perusleiriin.
Tänään on 30. maaliskuuta. Huipulle yritetään 10. toukokuuta.
Se on meidän onnenpäivämme, ja säätilakin on yleensä vakaa.
Meillä on siis 40 päivää aikaa -
valmistaa kehonne ja mielenne koetukseen.
Te kaikki olette kokeneita kiipeilijöitä.
Stu. K2, Broad Peak.
John Taske. 1 192 metriä Kosciuszkoa.
Yasuko Namba. Kuusi seitsemästä huipusta.
Hoidetaan vielä seitsemäs.
Everest on kuitenkin aivan oma lukunsa.
Siksi tekin tulitte tänne, eikö? -Aivan.
Tänään juhlitaan, huomenna patikoidaan.
Mennäänkö? -Oletko valmiina?
Dougie...
Sitten menoksi. Lähdetään.
Korvatulpat korviin ja turvavyöt kiinni.
Kiitos, Mike. Nyt lähtee.
Lukla, 2 860 m
Pysykää yhdessä!
Valmiina ollaan. -Menoksi.
Näytä tietä.
Onko kaikki hyvin? -On.
Namche Bazaar, 3 750 m
Kiipeilyluvat esiin.
Namaste.
Kiitos. Nähdään paluumatkalla. -Kiitos.
Onko kaikki kunnossa? -On.
Kiitos, Rob. -Mistä hyvästä?
Alennuksesta.
Painat kolmea työtä. Tietysti autan.
Mutta sinun ei olisi tarvinnut. Kiitos.
Tällä kertaa hoidetaan sinut huipulle.
Miten sujuu, Beck? -Kohtalaisesti.
Eteenpäin vain.
Sopeutuminen on hidasta. -Kyllä se siitä.
Hemmetin kakarat.
Jestas.
Kuinka lähelle pääsit? -Tosi lähelle -
mutta kello alkoi olla paljon.
Minä olisin yrittänyt. -Kaduttaahan se.
Mikset sitten yrittänyt? -Minä kielsin.
Sääolosuhteet olivat huonot. Emme olisi ehtineet pois pimeän alta.
Minun pitää varmistaa turvallinen paluu.
Pidä se mielessä. -Selvä.
Mikä Robia risoo?
Yksi šerpoista joutui onnettomuuteen.
Putosi tikkaita asentaessaan. Hänet piti tuoda alas.
Tengbochen luostari, 3 867 m
Namaste.
Kiipeilijöiden muistomerkit, 4 877 m
Mount Everestin perusleiri, 5 364 m
Onnittelut! Selvisitte perusleiriin asti.
Porukka on kirjava: IMAX-ryhmä, eteläafrikkalaiset...
Ja täällä, parhaassa paikassa -
on meidän perusleirimme.
Hei, Helen. -Tervetuloa. Mukava nähdä.
Onko kaikki kunnossa, Rob? -On.
Niin täälläkin. -Hyvältä näyttää.
Helen Wilton on perusleirin johtaja.
Hän toimii täällä äitinänne -
ja ratkoo kaikki ongelmanne.
Hauska tavata viimein. Tule, Ang Dorje.
Tässä on Ang Dorje, kiipeävä sirdar eli šerpojen johtaja.
Terve. Puhutko englantia?
Paremmin kuin sinä, herra Amerikka.
Kiipeätkin varmaan paremmin. -Aivan.
Hän on käynyt huipulla kolmesti.
Messiteltassa on tarjolla teetä.
Viestiteltta on tuolla, keittiö tuolla -
ja vessa löytyy tuolta.
Siellä käy pieni veto -
mutta kun tuulee, näkymät ovat huikeat.
Kaikki eivät ole käyttäneet jäärautoja.
Niissä lukee, kumpaan jalkaan ne pannaan.
Ne työnnetään jalkaan...
Uskomatonta.
Kas, perusleirin kunkku!
Scott Fischer, herra Mountain Madness.
Maistuuko kahvi? Istu ja sopeudu.
Yleensä juon teetä, mutta menköön.
Voi kiitos.
Mieletön määrä porukkaa. -Niinpä.
Joku ääliö keksi opastetut vaellukset.
Ja sinä otit mallia nopeasti.
Jollain pitää elää.
Asensitte köydet jäävirralle. -Siellä oli hurjan näköistä.
Osa railoista vaati jopa viidet tikkaat.
Käytittehän kunnon köysiä?
Nyt on 7. huhtikuuta. Kello on 10.30.
Sandy Hill Pittman raportoi NBC:lle.
Olemme Everestin perusleirissä...
Kuuluuko hän teidän porukkaanne?
Joku vei minulle varatun toimittajan.
No, Sandy on nätimpi kuin Krakauer.
En vienyt Krakaueria. -Ei hätää.
Outside-lehdestä soitettiin... -Ei hätää.
He kysyivät, vienkö toimittajan vuorelle.
Päätös oli Krakauerin.
Caroline MacKenzie on lääkärimme.
Hei kaikille. -Terve.
Anteeksi. -Ei mitään.
Oppaat kertovat teille itse kiipeilystä -
mutta lääketieteelliseltä kantilta huipulle pääseminen riippuu hapesta.
Elimistöä pitää totuttaa ohueen ilmaan.
Tulevan kuukauden aikana -
teette kolme akklimatisoitumisvaellusta.
Reitti kulkee jäävirran halki.
Muuta vaihtoehtoa ei valitettavasti ole.
Jäämassat ovat jatkuvassa liikkeessä.
Alueella on massiivisia jäätorneja ja pohjattomia railoja.
Auringonpaiste lisää riskejä entisestään.
Lähdetään aikaisin ja edetään ripeästi.
Railojen päälle on asennettu tikkaat -
mutta reitti ei ole täysin turvallinen.
Jäävirta on vaatinut 19 uhria.
Ei hätää! -Pidä kiinni!
Rauhassa. -Oletko kunnossa, Jon?
Onko kaikki hyvin? -On.
Rauhallisesti ylös.
Olemme tiimi. Huolehditaan toisistamme.
Ykkösleiri, 5 944 m
Huomioikaa hypotermian oireet, kuten sammaltava puhe ja sekavuus.
Hypoksiasta kärsivä voi alkaa riisuutua -
koska kokee olevansa kuumissaan.
Aivoödeema voi viedä motoriset kyvyt -
ja johtaa lopulta kuolemaan.
Keuhkoödeemassa neste kertyy keuhkoihin -
ja aiheuttaa hukkumiskuoleman.
Ainoa hoito on nopea laskeutuminen.
Ei tämä pelkkää kärsimystä ole.
Me huolehdimme turvallisuudestanne -
ja luonnollisesta akklimatisoitumisesta.
Kiitos, Caro. Hän on mukana ensi kertaa.
Hienoa!
23. huhtikuuta
Kakkosleiri, 6 492 m
Hyvää työtä.
Nyt kannattaa hengitellä lisähappea.
Letku kiinni.
Miten meni, Yasuko? -Ihan hyvin.
Hyvä. Sitten maski naamalle.
Hengittele rauhassa, niin olo kohenee.
Miten teillä meni? -Johan helpottaa.
Se oli mahtavaa.
Oletko kunnossa, Doug?
Käy Caron pakeilla, kun palaamme alas.
Olen ihan kunnossa.
Nuku happimaski päässä.
Onko happea tarpeeksi? -Sitä riittää.
Käy juomassa teetä.
Nosta paitaa. Kiitos.
Hengitä syvään.
Ota yksi tällainen aamulla. -Kiitos.
Sinun vuorosi, Beck. -Anna palaa.
Tulos on takuulla hyvä.
Älä rehki liikaa, Doug.
Riittää. Olet huippukunnossa, Beck.
Aivan. Käyn salilla kuudesti viikossa.
Vaimosi on kai mielissään. -Niin on.
Mikä päivä nyt on? -25. huhtikuuta.
Voi ei!
Minun pitää lähettää viesti vaimolle.
Sinulle tuli tällainen viime yönä.
"Hyvää hääpäivää, Beck. Peach."
Voi ei... -Mitä?
Voinko käyttää satelliittipuhelinta?
Tämä tosiaan on hätätilanne.
Minuuttitaksa on 25 dollaria.
Soita meidän piikkiimme. -Kiitos.
Rob!
Beck? -Minä täällä, Peach.
Mikä hätänä? -Ei mikään.
Missä olet? -Perusleirissä.
Soitatko sieltä? -Satelliittipuhelimella.
Varmaan aika kallista. Mikä hätänä?
Kaikki on hyvin, Peach.
En saanut lähetettyä faksia eilen.
Hyvää hääpäivää.
Mitä lapsille kuuluu? -Hyvää.
Peach? -Bub tekee taas läksyjä aamulla.
Haluatko moikata häntä? -Tietysti.
Odota hetki.
Hei, isä. -Hei! Kaipailen sinua.
Meg kävi ensimmäistä kertaa treffeillä.
Ihanko totta?
Peach...
Kaipaan sinua, muru.
Äiti! -Ja kaipaan lapsia.
Kovasti.
Peach? -Minun pitää viedä lapset kouluun.
Selvä. -Ole varovainen. Hei sitten.
Onko isällä kaikki hyvin?
Hänellä ei ole tapana soitella.
Minusta tuntuu, että hän on peloissaan.
Tule mukaan, Beck! -Ala tulla!
Jos ei tanssi, ei kiipeä.
Beck Weathers liittyy seuraan!
Jos ei tanssi, ei kiipeä...
Oletko varaston kimpussa? -Maistuuko?
Ei. Vasta sitten, kun huipulla on käyty.
Huonolta näyttää, Neal.
Kyllä sinne vielä päästään.
Minä ja Anatoli olemme apunasi.
Kilpailu on liian kovaa, Toli.
Ihmisten on turha kilpailla keskenään.
Jokainen kilpailee vuoren kanssa.
Vuori sanoo aina viimeisen sanan.
Lhotsen seinämä, 7 132 m
Ang Dorje! Pysy siinä, Beck.
Tulen alas!
Harold ja Mike, Rob tässä. -Mike tässä.
Tästä ei tule mitään.
Käännytään takaisin ja palataan perusleiriin.
Palataan alas, Ang Dorje. -Selvä.
Käteni...
Puristele niitä nyrkkiin.
Mitä nyt? -Eteläafrikkalaisilla kestää.
Taiwanilaisetkin munivat tuossa pitkään.
Et ole maksanut tikkaista, Ian!
Saat kyllä jakkirahasi.
Oletko tosissasi? -Vauhtia nyt.
Kauanko olette odottaneet? -45 minuuttia.
Hyytävän kylmä.
Poltteleeko?
Meidän pitää päästä yli! -Yritetään.
Tämä kaveri jäätyy.
Onko valmista? Täältä tullaan. -Selvä.
Hyvin menee, Beck!
Katse ylös!
Varovasti!
Auttakaa! -Miten siellä, Mike?
Voiko tikkaille mennä? -Voi. Haen köyttä.
Pysy siinä! -En pääse ylös!
Tulen sinne! Ei mitään hätää.
Kiinnitä köysi, Scott.
Varmistatko? -Jep.
Tulossa ollaan, Beck!
Älä hätäile!
Kädet ovat tunnottomat! Nosta minut ylös!
Pysy aloillasi, Beck. -En pääse ylös!
Sain otteen.
Oletko kunnossa?
Tiedän, että huipulla on vaarallista -
mutta en kuole mihinkään helvetin jonoon!
En maksanut 65 000:ta dollaria sen takia!
Hyvä. Yksi askel kerrallaan.
Kiitos, että tulitte.
Perusleiri on tupaten täynnä -
joten voisimme sopia aikatauluista.
Ehdotatko vuorojen sopimista? -Kyllä.
Tämä on sinulle bisnestä, Robert.
Et voi sanella muiden aikatauluja.
En sanele, vaan pyydän.
Jos kaikkien aikataulut ovat tiedossa -
kaaostilanteilta voidaan välttyä.
Me yritämme huipulle 10. toukokuuta.
Sama täällä. -Ja täällä.
Reitille syntyy tungosta. -Aivan.
Lähdemme huipulle, kun haluamme.
Siihen ei tarvita teidän lupaanne.
Kiipeilijöitä on valtavasti. -Se siitä.
Älä nyt, Ian! -Lähdetään.
Rob! Käy sisään. -Terve.
Ota juotavaa. -Na zdorovie!
Ehditkö vaihtaa pari sanaa?
Heikottaako? -Pientä vatsavaivaa vain.
Pientä, vai? -Johtuisiko kaviaarista?
Varoitin ottamasta samppanjaa.
Mitä mielessä, Roberto?
Reitillä on liikaa väkeä.
Kolmosleirin jälkeen voi syntyä ongelmia.
Tähtäät huipulle 10. päivä, kuten mekin.
Ehdotatko yhteistyötä? -Mikä ettei.
Voi vitsi...
Meillä on aivan erilaiset tyylit.
Sinä keskityt asiakkaiden paapomiseen.
Minusta huipulle on päästävä omin voimin.
Kumpikin johtaisi omaa ryhmäänsä.
Ehdotan vain, että lopetetaan kilpailu.
Pääsemme huipulle vain yhteistyöllä.
Köydet ainakin pitää asentaa yhdessä.
Yhteistyössä olisi järkeä.
Hyvä on. Onhan siinä järkeä.
Hieno homma. Eipä minulla muuta.
Kuka mahtaa ehtiä huipulle ensin?
Hoidan sen, minkä lupaan, Rob.
Yhteistyön pitää onnistua.
Jos molemmat ryhmät...
Onnistuuko? Ang Dorje?
Hoidetaan homma yhdessä. -Selvä.
Viemme 8 happipulloa etelähuipulle.
En käytä lisähappea. -Etkö ollenkaan?
En tarvitse englantilaista ilmaa.
Tällä kertaa olet oppaana, Anatoli.
En ole koskaan käyttänyt lisähappea.
Jos happi loppuu kesken, tulee vain suurempia ongelmia.
Viedään huipulle enemmän pulloja.
Minun väkeni sitten käyttää lisähappea.
Sopii. -Kun on asiakkaitakin mukana.
Lhotsen seinämälle pitää asentaa köydet.
Samoin Hillary Stepille ja kaakkoisharjanteelle.
Asennetaan köydet yhteistuumin. -Sopii.
Sovi Lopsangin kanssa työnjaosta.
Ottakaa mukaan vain pakolliset tavarat.
Paino moninkertaistuu huipulla.
Kevyt kuorma, kunnon vauhti.
Enkö saakaan huipulla cappuccinoa?
Juokse!
Tuo kamera on aivan entinen.
Edessä on rankka viikko -
mutta tuleva perjantai on elämänne paras.
Mitä silloin tapahtuukaan?
Me noustaan huipulle!
Onko nyt minun vuoroni?
Viesti Janilta.
Tiesin, että meille tulee tyttö!
Meille tulee tyttö!
Hieno juttu!
Tiesin, että se on tyttö. -Onnittelut.
Koska laskettu aika on? -Heinäkuussa.
Kannattaa nukkua varastoon.
Eikö Jania haittaa, että olet poissa?
Voi ei, toimittaja alkaa tentata.
Jan kiipeilee itsekin. Hän ymmärtää.
Entä sinun vaimosi, Doug?
Häntä ei ole haitannut enää eron jälkeen.
Anteeksi. -Ei mitään.
Peach sanoi hakevansa eroa, jos jatkan kiipeilyä.
Sitten varasit tämän reissun.
Pahinta on se, että unohdin kertoa tästä matkasta.
Miten sellaisen voi unohtaa?
Faktat ovat tiedossa:
kiipeily on tuskallista ja vaarallista -
ja tuhoaa suhteita. -Entä huonot puolet?
Pakkohan sitä on kysyä.
Miksi? -Miksikö?
Koska vuori on tuossa! -Malloryn sanoin.
Ihan vakavissaan.
Miksi sinä kiipeät Everestille, Yasuko?
Olen 47-vuotias -
ja olen saavuttanut kuusi huippua.
Pitäähän seitsemäskin saavuttaa.
Et vastannut. Mikä ajaa kiipeilemään?
Miksi sinä kiipeilet, Doug?
Kerro Jonille lapsista.
Onko sinulla lapsia? -On, mutta...
Olen käynyt puhumassa yhdessä koulussa.
Lapset keräsivät minulle matkarahaa -
ja antoivat lipun huipulle vietäväksi.
Haluan näyttää lapsille -
että kuka vain voi toteuttaa unelmansa.
Ehkä se innostaa heitä toimimaan samoin.
Kiipeän Mount Everestille -
koska se on mahdollista.
Voin kiivetä korkealle -
ja nähdä harvinaislaatuista kauneutta.
Olisi syntiä ohittaa sellainen tilaisuus.
Hyvin sanottu, Dougie.
Haloo? -Hei. Herätinkö?
Et. -Herätinhän, senkin huijari.
Onko kaikki hyvin? -Nyt on.
Minulla on ikävä sinua.
Viimeinen nousu on edessä huomenna.
Eli pyritte huipulle perjantaina. -Aivan.
Se on onnenpäiväsi. -Niin on.
Millainen sää siellä on? -Hyvä.
Meille tulee siis tyttö. -Niin.
Kävitkö ultrassa? -Kävin.
Kerro nyt. Miltä tyttö näytti?
Vaalea, nätti hymy, sopusuhtainen.
Hänestä tulee loistava kiipeilijä.
Tyttö on jo olemassa.
Hän on sekoitus meistä. -Pikku nallukka.
Jonain päivänä sinä, minä ja Sarah lähdemme kiipeilemään.
Sarah, vai?
Niin. Mitä tuumaat? -Älä unta näe.
Voitko edes harkita? -Ei käy.
Oletko vielä siellä? -Totta kai.
Rakastan sinua. -Ja minä sinua.
Nuku hyvin, kulta. -Heippa.
Kuka menee seuraavaksi?
Ykkösleiri, 5 944 m
Ei hätää. Sinut viedään alas.
Kaikki hyvin, Neal?
Dale oireilee. Hänet viedään alas.
Etkö saa Scottia langan päähän? -En.
Huippua ei kannata tuijottaa.
Sinne on pitkä matka.
Katse alas ja yksi askel kerrallaan.
Selvä homma, pomo.
Näitkö Dalea? -Hän oli huonona -
mutta Nealilla oli tilanne hanskassa.
Neal yritti tavoittaa sinua. -Eihän?
Radiopuhelin ei taida toimia.
Palaan ykkösleiriin, vien Dalen perusleiriin ja palaan ylös.
Pärjäättekö te? -Joo.
Dale ei ole kovin kaukana.
Alas pääsee nopeasti.
Otan teidät kiinni!
Kakkosleiri, 6 492 m
Rob kutsuu Guyta. -Täällä ollaan.
Mukava kuulla ääntäsi. Missä olet?
Pumorin ykkösleirillä.
Et olekaan aivan toivoton vätys.
Olet eksynyt väärälle vuorelle.
Meidän pitää jatkaa matkaa.
Olkaa varovaisia siellä lastenrinteessä.
Ei hätää, lupaan pitää teitä silmällä.
Jäätä!
Rob! -Otan sinut kiinni!
Oletko kunnossa, Harold?
Ovatko kaikki kunnossa? -Jep!
Istu siihen. -Ei tässä mitään.
Katso tänne. -Olen kunnossa.
Katso tänne, Harold! -Olen kunnossa.
Kiitos. -Älä säikäytä minua toiste.
Anteeksi.
Palaan auttamaan Frankia.
Kolmosleiri, 7 315 m
Istumaan ja lisähappi käyttöön.
Rob kutsuu Scott Fischeriä. Kuuluuko?
Terve, Scott täällä.
Palasin perusleiristä ykköseen.
Otan teidät kiinni huomenna. -Etkö lepää?
Kuulostat huonovointiselta. Lepäisit.
Haluan mukaan hauskanpitoon.
Kroppasi on joutunut koville.
Asenne ratkaisee, ei korkeus.
Pärjäätkö varmasti?
Pärjään. Otan juuri deksametasonia.
Älä rasita itseäsi liikaa. Loppu.
Sain tuoreen sääennusteen, Rob.
Myrskyn suunta on muuttunut hieman.
Jos se ei etene pohjoiseen -
se iskee tänne luultavasti 11. päivänä.
Tuo on vain ennuste.
Tämä vuori luo itse omat säätilansa.
Ajattelin vain ilmoittaa. -Kiitos, Helen.
Miksi kidutamme itseämme näin?
Onhan tämä hullun hommaa.
En kertonut tätä Krakauerille, kun hän kysyi, miksi kiipeilemme.
Kun olen kotona -
minua seuraa iso, synkkä pilvi.
Se on vähän kuin masennusta.
Kun pääsen mille tahansa vuorelle -
kaikki oireet katoavat.
Olen kuin uudestisyntynyt.
Tekeekö tämä siis sinut onnelliseksi?
En ole aivan varma.
Tämä on kärsimystä.
Yhtä kärsimystä. -Niin.
Sinnittele vielä pari päivää -
niin pääset valloittamaan Everestin.
Toivottavasti pääsen huipulle.
Huipulle ja kotiin.
Mitä mieltä olet, Mike?
Hyvältä näyttää. Korkeammalla tuulee.
Jos tuuli yltyy, palataan alas.
Sinä päätät, Rob. -Lähdetään matkaan.
Nelosleiri, 7 951 m
Rob! -Onko kaikki kunnossa?
Huonolta näyttää.
Yleensä tuuli tyyntyy iltaa kohti.
Tämä ei lupaa hyvää.
Ei edetä, jos tuuli ei tyynny.
Puhun Scottin kanssa, kun hän tulee.
Scott! Tule tänne!
Missä Robin porukka on?
Lähdetään alas. -Ei.
Mitä Robin ryhmä aikoo?
Odotella, meneekö myrsky ohi.
Jos hän odottelee...
...mekin teemme niin.
Perjantai 10. toukokuuta
Kello 0.30
Tulkaa katsomaan.
Joku rakastaa meitä sittenkin.
Täysin tyyntä.
Mihin myrsky katosi? -Niinpä.
Mieletöntä. -Oletko valmiina lähtöön?
Nyt meillä on sopiva rako.
Tartutaan tilaisuuteen.
Lähtö on puolen tunnin kuluttua.
Takaisin käännytään kello 14. Menoksi.
Tänään se sitten tapahtuu.
Nyt tai ei koskaan.
Jestas...
Eteläafrikkalaisia ei näkynyt nelosleirissä.
Myrsky kai yllätti. -Ehkä se meni ohi.
Täällä rytisi koko yön, mutta nyt on täysin tyyntä.
Kannattaa siis yrittää.
Ilmoitan muille.
Onko viestejä?
Ilmoita Janille, että lähdimme.
Soitan 12 tunnin kuluttua huipulta.
Takaisin käännytään kello 14.
Onnea matkaan. -Kiitos, Helen.
Nähdään huipulla.
Nukun hetken ja tulen perässä.
Nähdään! Mene lepäämään.
Otitko köydet Hillary Stepiä varten?
Hyvä homma.
Balcony, 8 412 m
Kello 04.30
Voiko tahtia kiristää? -Ei millään.
Maasto on haastavaa. Tässä menee hetki.
Emme pysy aikataulussa.
Mikä hätänä, Beck? -En tiedä.
Minulle tehtiin taannoin silmäleikkaus.
Ehkä oireilu johtuu siitä.
Menkää te muut edeltä.
Käy istumaan, Beck.
Katso tänne.
Jonkun pitää saattaa sinut alas. -Ei käy!
Selvä...
Odottele tässä puoli tuntia.
Jos vointisi kohenee, liity letkaan ja jatka ylöspäin.
Jos vointi ei kohene, lähde alas.
Šerpat vievät happipulloja etelähuipulle.
Yksi heistä saa hakea sinut.
Tehdään niin.
Nähdään.
Haluatko palata alas, Sandy? -En!
Aion päästä huipulle, Lopsang. Tajuatko?
En aio kääntyä takaisin. -Selvä.
Kaakkoisharjanne
Missä köydet ovat? -Niitä ei ole!
Ne piti asentaa! Onko sinulla köyttä?
Lopsangilla on, mutta hän ei ole täällä.
Eikö köysiä ole, Harold? -Ei.
Meillä on ongelma, Rob.
Harjanteella ei ole kiinteitä köysiä.
Missä Ang Dorje ja Lopsang ovat?
Ang Dorje on täällä, Lopsangia ei näy.
Asennan köydet Nealin ja Tolin kanssa.
Löysitkö köyden? -Löysin.
Mitä nyt? -Köysiä ei ole asennettu.
Juuri noin. Askel kerrallaan, Doug.
Hengitä syvään, Dougie. Yritä jaksaa.
Odota hetki.
Pystyt siihen, Dougie. Tiedän sen.
En halua, että palaat tänne enää.
Kello 10.25
Aiotko palata alas, John?
Etelähuipun yläpuolella ei ole köysiä.
Tiedän, mutta asia on hoidossa.
Puhti loppui, kun odotin siellä kylmässä.
Päätös on sinun.
En halua, että happi loppuu kesken.
Lou, Stuart ja John kääntyivät takaisin -
etelähuipun juurella.
Millainen sää on? -Kylmä ja tuulinen.
Pidä minut ajan tasalla. -Selvä, Helen.
Meidän pitää saada asiakkaita huipulle.
Mutta aika uhkaa loppua kesken.
Kuvittele, mitä Jon kirjoittaa lehteen.
Lou, Stuart ja John kääntyivät takaisin.
Mikä teitä viivästyttää?
Lähetimme Tolin ja Nealin -
asentamaan köysiä Hillary Stepille.
Olemme itse sen juurella.
Mike tässä. Miten Doug jakselee?
Jätin hänet hieman alemmas.
Näen teidät.
Yritetään päästä äkkiä eteenpäin.
Etenemme heti, kun lupa tulee.
Kuuluuko, perusleiri? -Kuuluu.
Onko Scottin sijainnista tietoa?
Täällä ollaan!
Hillary Stepillä on tukos.
Aikataulu pettää. -Relaa.
Happea menee hukkaan. Tule äkkiä.
Oletko kunnossa, Beck?
Näkö ei pelaa. Käännyittekö takaisin?
Hillary Stepin juurella on ruuhkaa.
Lähde sinäkin alas. -Pitää odottaa Robia.
Kuinka haluat. Nähdään alhaalla.
Valmista, Neal!
Niin täälläkin, Toli.
Reitti selvä! -Lähdemme tulemaan!
Voinko mennä ensin? Happi on vähissä.
Mike tässä, Rob. Reitti on nyt selvä.
Menen Yasukon kanssa viimeisenä.
Minä odotan tässä, kunnes näen Dougin.
Tule tänne.
Kello 13.14
Me onnistuttiin!
Sinä onnistuit!
Kello 14.00
Yasuko...
Seitsemän. Seitsemän huippua.
Olen hurjan ylpeä sinusta. Hurjan ylpeä.
Kiitos. Arigato.
Arigato.
Rob kutsuu perusleiriä.
Helen tässä. Missä olette?
Everestin huipulla.
Kuuluuko? -Kuuluu. Ihana kuulla teistä.
Keitä muita siellä on? -Mike ja Yasuko.
Lähdemme laskeutumaan.
John K. lähti jo alas. Doug on tulossa.
Entä Beck? -Näkö ei pelannut.
Hän jäi kaakkoisharjanteelle odottamaan ensimmäisiä laskeutujia.
Tekin lähdette kai heti.
Heti, kun Doug ilmestyy näköpiiriin.
Hienoa. Pidetään peukkuja Dougille.
Loppu.
Onnittelut! -Tervetuloa.
Pääsit perille!
Olet järkyttävän näköinen.
Vatsaa vääntää vieläkin.
Näitkö Dougia? -Hän on vielä kaukana.
Missä sinun porukkasi on, Roberto?
Meikäläisen ryhmä pääsi huipulle.
Niin, näin heidät.
En kerro Krakauerille.
Ryhmäni on aika sekalainen. Veit voiton.
Näytät oikeasti karmealta.
Lopsang, viedään Scott alas.
Menoksi.
Mitä sinä teet, Harold?
En löydä yhtään täyttä happipulloa.
Näin niitä, kun olin matkalla ylös.
Katso uudelleen. -Katsoin jo.
Minä näin... -Katsoin kaksi kertaa!
Selvä. Jatkan alaspäin.
Harold!
Kello 15.15
Doug... Unohda koko juttu.
Valitan. Nyt on liian myöhäistä.
Menkää vain. Otan teidät kiinni.
Doug! Kello on aivan liian paljon.
Valitan, mutta sinun on pakko kääntyä.
Pystyn siihen.
Huippu on ihan vieressä.
Tämä on viimeinen tilaisuuteni.
Sinun on pakko antaa minun jatkaa.
Anna minun jatkaa! -Selvä.
Mennään sitten yhdessä.
Kiitos.
Mennään.
Ei tietoakaan asuntovaunusta...
Ei tietoakaan...
Oletko kunnossa, Beck?
Kuka siinä? -Jon.
Näkö ei pelaa. Olen aivan jäässä.
Mike tulee kohta Yasukon kanssa.
Sinulla ei ole hätää. Mike tulee kohta.
Nähdään alhaalla.
Kello 16.00
Huippu on tuossa. Enää kymmenen askelta.
Paina, Doug. Sillä lailla.
Hienoa!
Sinä onnistuit!
Onnistuit! -Sinun ansiostasi.
Guy kutsuu Robia.
Guy kutsuu Robia. Kuuluuko?
Otetaan kuva koululaisille.
Hieno homma, Doug.
Älä hosu. Minä autan.
Nouse ylös. -Tarvitsen lisää happea.
Ei onnistu. Nyt lähdetään etelähuipulle.
Guy Cotter kutsuu perusleiriä. Helen?
Terve, Guy. Helen tässä.
Huipulla on edelleen porukkaa. Eiväthän he ole meikäläisiä?
Meiltä on laskeutumassa kolme henkeä.
Miksi he ovat vuorella näin myöhään?
Laaksoon vyöryy suuria pilviä.
Kiitos. Ilmoitan ryhmälle.
Helen kutsuu Robia.
Varovasti, Dougie! Noin.
Kierrä kulman taakse. Hyvä.
Sinäkö siinä, Rob?
Beck? Mike tässä.
Mikä hätänä? -En näe mitään.
Onko kaikki hyvin? -Beckillä ei ole.
Happi alkaa loppua. Pakko jatkaa.
Nostan sinut ylös. -Minä autan Yasukoa.
Minä autan. Ei hätää.
Tule nyt!
Paleltaa.
Mike, Harold, Ang Dorje. Jarrut pohjaan.
Happi loppui. Meidän pitää jatkaa.
Mike? Harold? Kuuluuko?
Jonkun pitää tuoda meille happea.
Olkaa kilttejä ja auttakaa.
Ala tulla, Doug!
Kuuluuko, Harold?
Tietääkö kukaan, missä Ang Dorje on?
Ang Dorje laskeutui juuri ohitseni.
Pysäytä hänet. Jonkun pitää palata ylös.
Ang Dorje! Ang Dorje!
Kuuleeko perusleiri? -Helen täällä.
Toimittakaa happipullo Hillary Stepille.
En saa Dougia alas ilman lisähappea.
Eli happipullo Hillary Stepin juurelle.
Se toimitetaan mahdollisimman pian.
Hillary Stepin laelle!
Etelähuipulle piti jemmata happipulloja.
Selvä, Rob.
Onhan etelähuipulla happipulloja, pojat?
Harold tässä.
Etelähuipulla ei ole happipulloja.
Ang Dorje vei sinne neljä pulloa.
Missä sinä olet, Harold?
Kuuletko, Harold?
Kuuletko?
Pääsen etelähuipulle puolessa tunnissa.
Tulossa ollaan.
Älä tule, jos sinulla ei ole happea.
Tulen sinne, Rob.
Nouse nyt, Doug!
Perusleiri kutsuu Robia.
Kuuluu, Caro.
Saatko itsesi alas sieltä, Rob?
Vielä ei olla siinä pisteessä.
Kenen kanssa olet siellä, Rob?
Dougin. Olemme kuulolla molemmat.
Yritetään vielä kerran.
Millainen Dougin tajunnantaso on?
Heikko. Vointi romahti, kun happi loppui.
Anna hänelle 8 milligrammaa deksametasonia.
Kaksi tablettia siis.
Guy kutsuu Robia. -Täällä ollaan, Guy.
Ehdotan, että hoidat itsesi alas sieltä.
Dougille voidaan lähettää apua -
mutta sinun pitää lähteä laskeutumaan.
Tässä leikitään toisen hengellä.
En todellakaan jätä Dougia tänne.
Meidän pitää jatkaa matkaa.
Lähden auttamaan Heleniä.
Jatkakaa vain.
Scott! Oletko kunnossa?
Lopsang! Lopsy!
Olen aivan loppu.
Aivan loppu.
Lähetä Anatoli tänne.
Käske hänen tuoda happea.
Selvä. -Mene nyt.
Lähetän Anatolin tänne.
Mennään. -Mene sinä.
En jätä sinua tänne. -Pitää levätä.
Tule nyt! Vielä kymmenen minuuttia.
Ole kiltti, Doug.
Kohta päästään Hillary Stepin juurelle.
Nosta tätä jalkaa.
Nosta nyt. Sillä lailla.
Voi ei...
Pitäkää kiinni teltasta! Ja tuoleista!
Ei, ei... Vauhtia, Dougie!
Lähden etelähuipulle hakemaan happea.
Haen happea.
Sinä odotat tässä. Odota siinä.
Älä mene minnekään. Tulen takaisin.
Hei, Rob...
Pysähdy, Beck! Väärä suunta!
Käänny takaisin!
Varovasti, Beck!
Rob!
Harold!
Rob!
Harold? -Toin happea.
Löysin puolikkaita pulloja.
Missä Doug on?
Doug on poissa. -Mitä?
Poissa!
Nelosleiri on tuollapäin! Mennään!
Ala tulla, Beck!
Menen hakemaan apua!
Täällä!
Toli! -Missä muut ovat?
Edelleen vuorella.
Jon! Tarvitsen apua!
Muut jäivät matkan varrelle!
En näe mitään. Lumisokeus iski.
Beck ja Doug... Heitä pitää auttaa.
He ovat edelleen vuorella.
Lähden etsimään muita. Jääkää te tänne.
Kello 24
Hyvää työtä.
Hei!
Toli! Sandy tarvitsee happea. -Tässä!
Pystytkö kävelemään? -En.
Palaan kohta. -Minä jään tänne.
Anna pullo tänne. -Se on jäässä!
Pidä tuota.
Olen pahoillani.
Älä nyt, Harold.
Kiitos, että tulit takaisin.
Perusleiri. -Jan tässä.
Miksei teistä ole kuulunut mitään?
Ryhmä jäi myrskyn silmään.
Missä Rob on? -Tarkkaa tietoa ei ole -
mutta neljältä hän oli vielä huipulla.
Pääseekö hän alas sieltä?
Rob pääsee, mutta Doug ei.
Vuorella on ainakin 13 ihmistä -
ja myrsky vain yltyy.
Ang Dorje pystyy hakemaan heidät.
Missä mennään? -Lähetä Ang Dorje sinne!
Selvä. Soitan heti, kun kuulen Robista.
Kiitos, Helen.
Missä Rob on? -En tiedä.
Otan yhteyden häneen. -Yritin jo.
Odota hetki. Rob, missä olet?
Olen kutsunut häntä kaksi tuntia.
Guy tässä, Rob. Yritä säästää voimia.
Lähde liikkeelle heti, kun voit.
Veimme happipulloja eteläsolaan.
Niitä saa käyttää vapaasti.
Etsinnät aloitetaan mahdollisimman pian.
Lähtö on aamulla. -Mukana ollaan.
Kiitos, David. -Ilmoita Edille.
Kuuluuko, nelosleiri? -Rob?
Eteläsolassa on happipulloja.
Etsintäpartio tulee hakemaan teidät.
Kuuma...
Hirvittävän kuuma.
Voi ei...
Yasuko!
Sandy!
Mennään!
Vastaa, Rob.
Lauantai 11. toukokuuta
Kello 05.00
Vastaa nyt.
Onko muista kuulunut mitään?
Anatoli toi kolme asiakasta eteläsolasta.
Beck ja Yasuko ovat yhä kateissa.
Etsintöjä ei ole saatu käyntiin.
Sinäkö siellä, Rob?
Missä olet? Lähetämme apua.
Perusleiri kutsuu Robia.
En pysty liikkumaan enää.
Sinun on pakko pysyä liikkeellä.
Kädet ovat tunnottomat. Ne ovat jäässä.
Minun pitää saada jäät pois maskista.
Niin pitää.
Kohta aurinko nousee ja alkaa lämmittää.
Guy, Guy...
Harold oli täällä. Mihin hän on kadonnut?
Onko Doug siellä, Rob?
Harold... Doug on poissa.
Myös Harold on poissa.
Tarvitsen hiukan apua.
Sinun pitää tulla alas. Missä olet?
Guy, olen siinä pienessä notkossa -
aivan etelähuipun alapuolella.
Pystyt siihen. Kiipeä ylös notkosta ja liu'u loppumatka alas.
Lähetä pojat tänne.
Tarvitsen apua.
Šerpat tuovat sinulle teetä ja happea.
Sinun pitää kuitenkin tulla alas sieltä.
Rob?
Saako puhelun yhdistettyä Janille?
Laitetaan luuri kiinni radiopuhelimeen.
Jan saa takuulla Robin liikkeelle.
Guy kutsuu Robia.
Kuuluuko, Rob?
Oletko siellä, Rob?
Helen tässä, Rob. -Kuuluu.
Jan on linjalla.
Minun Janini, vai? -Niin.
No niin, Jan.
Hei, kulta. Miten jakselet?
Hei, rakas.
Paleltaa, mutta muuten kaikki on hyvin.
Aurinko alkaa lämmittää sinua pian.
Sinun pitää lähteä liikkeelle, kulta.
Sinun pitää lähteä alas.
Käteni... Ne ovat jäässä.
Jalatkin ovat jäässä.
Lähetämme sinne teetä ja happea -
mutta sinun pitää lähteä liikkeelle.
Veri pitää saada kiertämään. -Selvä.
Nyt lähdet liikkeelle!
Rakastan sinua. Loppu.
Pinnistele, Rob.
Emme pysty kantamaan heitä.
Se ei vain onnistu.
Meiltä menee kaikki voimat siihen -
että pääsemme itse alas täältä.
En halua kuolla.
Helen, Mike täällä. -Mikä tilanne?
Yasuko ja Beck eivät selvinneet leiriin.
Kiitos tiedosta, Mike.
Meg?
Bub?
Helen, perusleiri! Helen, perusleiri!
Helen tässä, Ang Dorje.
Meidän pitää kääntyä. Uusi myrsky nousee!
Päätös on sinun.
Yritetään uudelleen myrskyn jälkeen.
Jätän tänne teetä ja happipulloja.
Robille pitää kertoa, että he eivät tule.
Selvä.
Rob, Guy tässä. -Guy!
Tämä tärinä ei lopu millään.
Pojat törmäsivät pieneen myräkkään.
Sinun kannattaa pyrkiä alemmas.
Pitää miettiä.
Pärjään varmasti vielä yhden yön.
Yritämme uudelleen heti aamulla.
Helen? -Rob on edelleen vuorella.
Hän on etelähuipun alapuolella.
Happipullon venttiili on jäässä.
Emme tiedä, onko hän saanut sitä auki.
Onko Robin kanssa ketään? -Ei.
Hän ei selviä enää toista yötä.
Tiedämme sen, mutta myrsky nousee taas.
Kukaan ei pääse huipulle enää tänään.
Hän voisi yhtä hyvin olla Kuussa.
Voinko puhua hänen kanssaan? -Tietysti.
Ota yhteys Robiin.
Rob, Guy tässä. Jan on linjalla.
Hetki.
No niin.
Hei, kulta. Miten voit?
Ajattelen sinua.
Kuulostat hyvältä.
Onko sinulla lämmin, rakas?
Pieniä paleltumia saattaa olla.
Kohta pääsen hoivaamaan sinua.
En malta odottaa, että tulet kotiin.
Miten Sarah voi? -Sarah, vai?
Oikein hyvin.
Annatko hänelle nimeksi Sarah? -Annan.
En usko, että saan tavata häntä.
Olen kamalan pahoillani.
Älä sano niin.
Jos joku selviää sieltä, niin sinä.
Rakastan sinua.
Älä murehdi liikoja.
Hyvää yötä, rakas.
Rakastan sinua, Rob.
Rakastan sinua.
Beck?
Mike täällä. Kuuluuko, Helen? -Kuuluu.
Beck on elossa. Hän käveli leiriin.
IMAX-ryhmä tuo hänet ykkösleiriin.
Kiitos, Mike.
Beck on hengissä kuin ihmeen kaupalla -
mutta emme saa häntä jäävirran yli.
Minä järjestän hänet pois sieltä.
Mitä siihen tarvitaan? Helikopteri?
Kopterilla ei voi lentää niin korkealle -
koska ilma on liian ohutta.
Se on vaarallista, mutta yritetään.
Muista, että Beck on huonossa kunnossa.
Yksi askel kerrallaan.
Pysy liikkeellä. -Väsyttää.
Tiedän. Ala tulla.
Hitaasti ja varovasti. Liikettä.
USA:n Nepalin-suurlähetystö, kiitos. Niin, Nepalin.
Suurlähettiläälle, kiitos. En voi odottaa.
Mieheni on kuollut jo kerran.
Toinen kerta ei olisi hyvää mainosta.
Kas noin. Hyvä.
Kakkosleiri
Terve, Mike.
Miten jakselet? -Kohtalaisesti.
Alatko lämmetä? -En osaa sanoa.
Vaikuttaisi siltä.
Miten Rob jakselee?
Rob on edelleen vuorella.
Mitä Doug puuhailee?
Doug on kuollut.
Perusleiriä korkeammalle ei ole lennetty.
Merkitkää laskeutumispaikka.
Aina kannattaa yrittää.
Meidän pitää merkitä laskeutumispaikka.
Helikopteri tulossa!
Kaikki telttoihin!
Pidetään tämä alue tyhjänä.
Army-45, mikä tilanne?
Luklan lennonjohto, kaikki ok.
Ei onnistu. Tuolta ei pääse enää ylös.
Tässä lähtee henki. -Palataan takaisin.
Siinä kaikki. -Enempää ei voi keventää.
Lähden nyt.
Tänne! Kyllä se onnistuu!
Enää muutama askel.
Tulkaa.
Vain yksi matkustaja. -Hän on ainoa!
Noin.
Valmista!
Nostan perää ja lennän reunan yli.
Kopteri putoaa, kunnes noste on riittävä.
Asia selvä. -Hieno homma.
Olen pahoillani.
Mene sisään, Mike.
Anatoli...
Olen pahoillani, Helen.
Vien sinut sisään.
Hei, Peachy.
Hei.
Suurkiitos, kultaseni.
Otan osaa, Jan.
Robin ruumis on yhä vuorella -
muiden menehtyneiden rinnalla.
Adventure Consultants -retkikunta 1996
Beckin kädet ja nenä amputoitiin.
Hän asuu yhä Dallasissa vaimonsa kanssa.
Jan synnytti tytön heinäkuussa 1996.
Hän antoi tytölle nimeksi Sarah.
Suomennos: Maria Amberg BTI Studios